Hrothgar! Hrothgar! Hrothgar!
Jeg vil ha mjød!
Gi meg mjød, min dronning!
DANMARK 507 e. Kr.
Takk, min vakre dronning.
Hrothgar! Hrothgar! Hrothgar!
Det virker sånn, Aesher:
Når du dør, er du egentlig ikke død, -
- så sant du har tatt imot ham som din ene, sanne Gud.
Tilbake!
Min skjønne, gi meg et kyss. Jeg vil ha et kyss!
Hold opp!
Mer!
Mine skjønne undersåtter!
Det er ett år siden jeg, Hrothgar, deres konge, -
- sverget at vi skulle feire våre seirer -
- i en ny, mektig og vakker hall!
Har jeg ikke holdt min ed?!
I denne gildehallen skal vi dele bytte etter våre erobringer.
Gull og andre skatter.
Dette skal være et sted for lystighet, fryd og hor!
Fra nå av og til ragnarokk -
- skal denne hall hete Heorot!
La oss dele ut skatter!
Gi meg!
Fra mine erobringer!
Unferth!
Til Unferth, min klokeste rådgiver, -
- skjender av småmøyer og bravest av alle brave berserker.
Unferth, hvor i huleste er du, din bastard av et røyskattfjes?
Jeg er her, min konge.
Unferth, kom hit, din utakknemlige slamp!
Hrothgar! Hrothgar! Hrothgar!
Han kjempet mot djevledragen der frykt ville slått andre ned
Så, mine lærde, hevet han sverdet og felte dragen med det
Den største av våre konger
Han knekket dragens vinger
Riket famlet i mørke, skygger hersket over natt
Intet gry var å se, ennå han stred og gav oss atter liv
Aldri han mistet håpet
Så la oss heve staupet!
Han tilbød oss sitt vern da uhyrer herjet vårt land
Og én etter én, han gav dem men, så de døde for hans hand
Mjød!
Du søler. Hvor er mjødet mitt?
Du søler!
Kain, din dumme kloss!
Hvordan våger du å søle bort kongens mjød?!
Han steg fram som en frelser da ethvert håp var brutt
Beistet døden led, nå hersket fred, hans minne tar aldri slutt
- Hrothgar! Hrothgar! - Så la oss heve kruset!
- Hrothgar! Hrothgar! - Nå og for evig prise...
Et sverd! Gi meg et sverd!
Til våpen!
Bli der, min dronning!
- Gi meg et sverd! - Herre!
Nei!
Kjemp mot meg!
Kjemp mot meg.
Kjemp mot meg, for svarte.
Nei.
Hva var det?
Grendel.
Grendel, hva har du gjort?
Hva har du gjort, Grendel?
Mor?
Fisk og ulv og bjørn -
- og en sau eller to, -
- men ingen mennesker.
Mennesker liker du.
Her.
Mennesker, Grendel.
De har drept så mange av oss.
Mennesker -
- lagde bråk.
Mennesker skrålte av glede.
Mennesker pinte meg...
Pinte hodet mitt...
Pinte ørene mine.
Var Hrothgar der?
Jeg skadet ikke ham i det hele tatt.
Jeg skadet ikke ham i det hele tatt, nei.
Bra.
Flink gutt.
Og god.
Mor.
Menn, lag et nytt likbål!
Det er tørr ved bak stallene.
Brenn de døde.
Og steng gildehallen! Lukk dører og vinduer.
Ved kongelig befaling er all sang og lystighet forbudt!
Det er en eim av død her.
Skaldene synger om Heorots skam så langt sør som i Midtriket, -
- og så langt nord som Islandet.
Jeg har lovet halvparten av alt gullet i mitt rike -
- til den som kan befri oss for Grendel.
Herre konge, -
- folket vårt ofrer geiter og sauer til Odin og Heimdal.
Med din tillatelse, -
- skal vi også be til den nye romerske guden, Kristus Jesus?
Kanskje han kan lindre våre lidelser.
Nei, Unferth.
Gudene vil ikke gjøre noe for oss som vi ikke kan gjøre for oss selv.
Vi trenger en helt.
Opp med årene!
Og hiv!
Ser du kysten? Ser du danenes vardebål?
Jeg ser ikke annet enn vind og regn!
Ingen bål, ingen stjerner å styre etter.
Vi er fortapt, i havets vold!
Havet er min mor! Hun vil aldri ta meg tilbake i sitt mørke skjød.
Min mor var fiskerkone i Uppland
Jeg hadde håpet å dø i strid, slik en kriger skal!
Hiv!
Mennene er engstelige fordi stormen aldri tar slutt, Beowulf.
Det er ingen jordisk storm, det er sikkert.
Men denne demonens storm skal ikke holde oss ute!
Hvis vi virkelig vil inn!
Hvem vil leve?!
Vi vil!
Så legg dere på årene! Få se hva dere kan!
For Beowulf!
For gull!
For ære!
Hiv!
Beowulf.
Stopp!
Nei.
Hvem er dere? Dere er kledd som krigere.
Hvorfor skal jeg ikke spidde deg på flekken?
Vi er gauter.
Jeg er Beowulf, sønn av Ecgtheow.
Vi søker din herre Hrothgar i fredelig ærend.
De sier at dere har et uhyre her?
De sier landet deres er forbannet.
Så det sier de?
Skalder synger om Hrothgars skam fra kalde nord til Vinlands kyster.
Det er ingen skam å bli hjemsøkt av demoner!
Jeg er Beowulf. Og jeg er her for å drepe uhyret deres.
Jeg trodde ikke det fantes flere helter dumme nok -
- til å komme hit og dø for vårt gull.
Dør vi, -
- blir det for ære, ikke for gull.
Herre?
Herre, det er krigere utenfor. Gauter.
Men de er ikke tiggere. Lederen, Beowulf, er en statelig...
Beowulf? Guttungen til Ecgtheow?
Hvor er han?
Der er du. Beowulf, velkommen, gutten min.
Velkommen. Hvordan er det med faren din?
Død.
Døde i kamp mot sjørøvere for to vintrer siden.
Han var en tapper mann.
Hvorfor har du kommet over havet til oss?
Jeg er her for å drepe uhyret.
Og for å smake på den vidgjetne mjøden deres.
Mange tapre menn har kommet for å drikke min herres mjød, -
- og mange har sverget å fri gildehallen hans for marerittet vårt.
Men da morgenen kom, var det ikke annet igjen av dem -
- enn blod som kunne vaskes av golv -
- og benker og vegger.
Jeg har ikke drukket noe ennå.
Men jeg skal drepe uhyret deres.
Han skal drepe uhyret. Hørte dere? Grendel skal dø.
- Grendel? - Ja, uhyret heter Grendel.
Da skal jeg drepe Grendel.
Jeg, Beowulf, har drept en hel stamme av kjemper på Orknøyene, -
- og knust hodene på havslanger.
Dette trollet deres skal ikke plage dere mer.
En helt! Jeg visste at havet ville bringe oss en helt!
Vil du gå opp på heiene, til det mørke vannet ved hulen, -
- og drepe uhyret i sitt bol?
Jeg har 14 tapre krigere med meg. Vi har vært lenge til havs.
Mektige Hrothgar, det er på tide du tar fram din gylne mjød -
- vidgjeten verden over, -
- og byr til fest i din legendariske gildehall.
Gildehallen er stengt etter herrens befaling.
Festing i hallen lokker til seg djevelen Grendel.
Vel, da...
Åpne gildehallen! La oss drikke!
Vi vil ikke ha problemer med de fastboende.
Hondshew, prøv å late som du hører på meg.
Det er kun fem dager siden du vinket farvel til kona di.
Fem dager?! I Odins navn, ikke rart jeg er øksen!
Beowulf, der er du.
Jeg tenkte på faren din. Han var en stor mann.
Han flyktet fra wylfingene og drepte en av dem med bare nevene.
- Heatholaf. - Det stemmer.
Jeg betalte blodgjelden for din far og han sverget troskap til meg.
Så jeg reddet skinnet hans, og nå er du her for å redde vårt?
All hyllest til den store Beowulf, -
- som er kommet for å redde våre ynkelige daneskinn, hva?
Og vi er så fordømt takknemlige, store Beowulf.
Men får jeg spørre om noe, som en stor beundrer av deg?
Jeg har hørt snakk om en annen Beowulf, -
- som utfordret den store Breca til kappsvømming på åpent hav.
Var det deg?
Jeg kappsvømte med Breca.
For jeg trodde det måtte være en annen Beowulf, -
- en annen med samme navn.
For den Beowulf jeg hørte om, -
- kappsvømte med Breca og tapte.
Han våget sitt eget liv og Brecas -
- for å tilfredsstille egen forfengelighet og stolthet.
En skrytende tosk.
Og han tapte!
Så jeg trodde det måtte være en annen.
Jeg kappsvømte med Breca.
Men det var han som vant, ikke du.
En stor kriger som ikke kan vinne en kappsvømming engang!
Jeg snakker kun for meg selv, -
- men jeg tviler på at du selv et lite øyeblikk -
- kan stå imot Grendel.
Jeg tviler på om du har mot til å bli i gildehallen en hel natt.
Det er vanskelig å motsi en full mann.
Men det er riktig at jeg ikke vant kappsvømmingen.
Vi svømte i fem dager, side ved side.
Jeg sparte krefter til innspurten -
- da det blåste opp til storm.
Og med den kom sjøuhyrene.
Gang på gang angrep sjøuhyrene!
Mørke vesener fra havets dyp.
Jeg hogg og stakk beistene med sverdet mitt, -
- så innvollene deres tøt ut i sjøen.
Beowulf!
Så lukket et av dem kjevene rundt meg -
- og dro meg ned mot bunnen.
Jeg drepte det uhyret med mitt eget sverd, -
- som jeg støtte rett i dets hjerte.
Ja visst. Sjøuhyrene.
Hvor mange var det du drepte? 20?
Ni.
Sist var det tre.
Men kan du si meg hva du heter?
Jeg er Unferth, sønn av Ecglaf.
Unferth, sønn av Ecglaf.
Jeg vet hvem du er.
Det sies at du drepte dine brødre -
- da du så dem ha kjødelig omgang med din mor.
Jeg har en annen sannhet å fortelle deg, Unferth Brordreper.
Hadde din styrke og ditt mot vært like sterkt som de ord du ytrer, -
- ville ikke Grendel ha våget å drepe og fortære ditt folk -
- uten frykt for følgene.
Men i natt blir det annerledes!
I natt vil gauter vente på ham, og ikke forskremte sauer -
- som deg.
Bra!
Det er den holdningen vi trenger.
Så du skal drepe Grendel for meg?
La oss alle drikke og feire -
- drapet vi har i vente.
Lepper modne som bær i juni
Rød er rosen, rød er rosen
Hud så blek som måneskinn
Mild som hun er
Øyne blå som himmel, som hav Tårer strømmer, tårer strømmer
Beowulf. Kom.
Bli med meg. Jeg vil vise deg noe.
Hjertet brenner som bål i natten. Mild som hun er
Kom.
Der.
Det kongelige dragehorn.
Det er vakkert.
Er det ikke flott?
Min kosteligste skatt.
Jeg vant det etter å ha nedkjempet Fafnir, -
- dragen på heiene i nord.
Det kostet meg nesten livet.
Det er et sårbart punkt under strupen der.
Ser du? Der må du inn med en kniv eller dolk.
Det er eneste måten å drepe en drage på.
Hvor mange menn har dødd, fortapt i hennes skjønnhet?
Kan du klandre dem?
Tilintetgjør du Grendel for meg, -
- vil hun være din for evig og alltid.
Du gjør meg en stor ære.
Det er vi som er beæret.
- Er det demonen deres? - Det er en ulv. Grendel hører du ikke.
Å nei? Jeg lover at du vil høre meg.
Kom. Min store lystens påle kan bringe deg til paradis, -
- til ekstase og tilbake.
Siden vil ingen annen mann kunne tilfredsstille deg.
- Beklager. - Kom an!
- Jeg sa nei. - Hvorfor ikke?
Fordi det er sent, det er mørkt og uhyret kan komme når som helst!
Hva med en kjapp en, da?
Det er blitt sent.
Denne gamle skrotten trenger søvn.
Hvor er min skjønne sengehygge? Kom, min kjære.
Om et øyeblikk.
Kom, Wealthow, det er tid for sengekos.
Ikke rør meg!
Det er bra, jenta mi.
Herre!
Kanskje dronningen kunne velsigne våre ører -
- med én melodi til før vi trekker oss tilbake?
Det er det minste jeg kan gjøre.
Beowulf, jeg ser deg i morgen tidlig, om Odin vil.
Og be thanene dine stenge dørene.
God natt.
God natt, Beowulf. Pass deg for sjøuhyrer.
Du må jo fantasere om horder av dem.
Bare vent. Om vidt han turer frem
Alltid, en helt vender hjem
Han ferdes der ingen bega seg hen
Men alltid, en helt vender hjem
Han ferdes der ingen bega seg hen
Men alltid, en helt vender hjem
Det var vakkert.
Nå må du gå, deres høyhet.
Ja visst. Grendel.
Den demonen bringer skam over min make.
Det er ingen skam, det er en forbannelse.
Nei, skam.
Maken min har ingen andre. Ingen sønner.
Og han får ikke flere, til tross for skrytet sitt.
Hondshew, hvordan var hun?
Nei, ikke min type.
Jeg vet hva din type er. Bææ! Bææ!
Herre Beowulf, hva gjør du?
Beistet har ikke sverd, ikke brynje.
Og jeg har ikke noe våpen som kan felle et uhyre.
Vi skal kjempe likeverdig.
Så får skjebnen...
...bestemme.
Bra. Steng den med flere lenker.
Nok av det våset!
Du er gal, vet du det?
Ja.
Er det noe som plager deg, Wiglaf?
Jeg syns dette lukter ille, herre.
Mennene er uforberedt.
De distraheres. Det er for mange fristende kvinner her!
De må være avholdende før kamp!
En kriger må være klar og skjerpet.
God natt, Wiglaf.
- Hva skal vi gjøre mens du sover? - Syng, høyt!
Dere hørte hva han sa. Han ba oss synge. Så syng!
Olaf, syng!
Der var et tylft med møyer, frisere, daner og fra Franken
Vi tok dem med på sengeløyer, men det ble bare med tanken
For Beowulfs hær vi er, de mektige thaner
Vi gir dere juling, jentene puling, om og om igjen
Den feiteste av alle møyer, kjente jeg som hore der
Jeg ga henne hele brødet, og enda tagg hun om mer
Søsteren var fra Norge og kostet meg 20 gros
Og det var på alle måter at vi to hadde oss
Moren var fra Island, og heit, kjente blodet bruse
Hun trengte et helt isberg for å kjøle sin brennende...
Grendel. Han banker på.
Det må være Yrsa, søtnosen min.
Herre.
Tålmodighet, min kjære.
Nei, Hondshew!
Dæven, det er det hersens uhyret!
Jeg sverger, svinet har ingen pikk.
Ingen pikk.
- Demonen krymper! - Den krymper!
Demon!
Dine blodsutgytelser er over, demon!
Jeg er ikke demonen her!
Den snakker!
Hva er du?
Jeg er en dreper, stryper, kvester, kverker.
Jeg er tennene i mørket, klørne i natten.
Styrken, lysten og kraften er min!
Jeg er Beowulf!
Grendels arm!
Du har gjort det!
Han har gjort det!
Han rev lemmene av beistet! Beowulf har drept ham!
Hill Beowulf!
Herre, Beowulf har drept demonen!
Odin være lovet.
- Si fra til skaldene. Spre det! - Ja, herre.
I morgen blir det en praktfull festdag!
Marerittet er over.
Kom og legg deg, kjære.
Mitt rike trenger en arving. Jeg trenger en sønn. Gjør din plikt.
Hvordan kan jeg ligge med deg, når jeg vet du har ligget med henne?
Jeg skulle aldri ha fortalt deg det.
Grendel, min sønn.
Min stakkars sønn.
Mor.
Han ga meg banesår, mor.
Sov nå, min sønn.
Han myrdet meg, mor.
Hvem myrdet deg, min sønn?
Han rev av meg armen.
Det skal han få svi for, min kjære.
Hvem var denne mannen?
Han var så sterk.
Så sterk.
Hvem var denne mannen?
Han het...
Beowulf.
De var tapre krigere.
De døde en brutal død.
De ble myrdet av en ond skapning fra helvetes dyp.
Skaldene vil prise deres ære i evighet.
La oss drikke til deres minne.
Jeg vil at du skal heve den første skål.
Jeg er ikke i humør til festligheter.
Jeg rir ned til fortøyningsplassen og gjør båten sjøklar.
For vi seiler vel herfra med tidevannet i morgen?
Ja.
Mine thaner, venner, brødre...
Dette stedet har for meg vært en sorgens hall.
Og for oss alle har det vært et sted for lidelse, blodsutgytelse, død.
Men i dag er uhyrets tid til ende.
Han rev visst et lem av uhyret med bare hendene.
Mon tro om Beowulf bare er sterk i armene, eller i beina også, -
- alle tre av dem?
Etter gildet i kveld kan du nok finne det ut, Gitte.
Jeg? Det er ikke meg han vil ha, min dronning.
Wealthow, min kjære.
Kan ikke du overrekke det?
Til deg, herre.
Takk, herre konge.
Og alle dere...
Dere skulle ha vært der i natt og sett meg drepe uhyret.
Jeg sov da han kom.
Han rev opp dørene med bare hendene.
Der sto han, seks meter høy, med ti manns styrke.
Jeg så på ham og sa: "Jeg er Beowulf!"
Vask strendene med blodstenket sjø...
Tapre thane.
Min dronning.
Jeg elsker deg.
Jeg vil ha deg, min konge.
Bare deg.
Min helt, min elskede.
Jeg forstår ikke.
Hvor er mannen din?
Død.
Død?
Dette er en drøm.
Dette skjer ikke. Du er bare en drøm.
Jeg, min kjære? En drøm?
Gi meg et barn. Bestig meg og gi meg en sønn!
I Odins navn!
Er ikke Grendel død?
Har armen hans vokst ut igjen?
Det er ikke Grendel.
Ikke Grendel? Hvem da?
Moren hans.
Det var Grendel du drepte.
Jeg hadde håpet at moren hans hadde forlatt landet forlengst.
Hvor mange uhyrer må jeg drepe?
Grendels mor? Far? Grendels onkel?
Må jeg hogge ned et helt familietre av demoner?
Hun er den siste. Når hun er borte, -
- vil demonene vende tilbake til mørket de kom fra.
Der de hører hjemme.
Og morens make? Hvor er Grendels far?
Grendels far kan ikke skade noen.
Beowulf.
Det var galt av meg å tvile på deg, det gjør jeg ikke igjen.
Du er av tappert blod. Jeg ber om unnskyldning.
Den har du.
Kain!
Ta sverdet mitt. Det tilhørte min farfar.
Det kalles Hrunting.
Det sverdet bryter ikke demoners trolldom.
Jeg er lei for at jeg tvilte på deg.
Nei, jeg er lei for at jeg nevnte at du myrdet brødrene dine.
Forhastede ord.
Unferth, jeg vender kan hende ikke tilbake.
Fedrenesverdet ditt kan gå tapt med meg.
Så lenge det er hos deg, vil det aldri gå tapt.
Og du, mektige Wiglaf...
Er du fremdeles med meg?
Til siste slutt.
Se.
Hun er sikkert en vanndemon. Ikke møt henne i hennes element.
Nei.
Skal jeg bli med deg inn?
Bra. Jeg venter her.
Jeg ser du har med en skatt til meg.
Vis deg!
Hva er du?
Er det deg de kaller Beowulf?
Bie-Ulven.
Bjørnen.
For en sterk mann du er.
Med en konges styrke.
Den kongen du en dag vil bli.
Hva vet du om meg, -
- demon?
Jeg vet at under all din prakt, -
- så er du like mye et uhyre som Grendel, sønnen min.
Min prakt?
Man trenger prakt for å bli konge.
En mann som deg kunne gjøre seg fortjent til tidenes største lovsang.
Beretningen om deg ville leve videre når alt -
- som nå lever er støv.
Beowulf?
Det er lenge siden -
- en mann har kommet til meg.
Jeg trenger ikke noe sverd for å drepe deg.
Selvfølgelig ikke, min kjære.
Du tok en sønn fra meg.
Gi meg en sønn, tapre thane.
Bli hos meg.
Elsk meg.
Elsk meg, -
- og jeg skal gi deg rikdom du ikke kan forestille deg.
Jeg skal gjøre deg til -
- den største konge som noen gang har levd.
Så lenge du har meg kjær -
- og dette gylne hornet er i min forvaring, -
- vil du for evig være konge.
For evig sterk, -
- veldig -
- og allmektig.
Dette lover jeg.
Dette -
- sverger jeg.
Min herre.
Det er dødt, min dronning.
Da jeg gjorde det av med Grendels uhyrlige mor, -
- hogg jeg hodet av beistet.
Forbannelsen er hevet.
Odin være lovet!
Beowulf være lovet!
Forbannelsen er hevet.
Fjern dette fra meg. Unferth!
Kast det på sjøen, fort.
Jeg støtte Hrunting i brystet på Grendels mor.
Da jeg trakk sverdet ut av liket hennes, -
- våknet skapningen til live igjen.
Jeg støtte på nytt sverdet i brystet til utysket, og der blir det værende.
Til ragnarokk.
Og vårt folk skal være takknemlig til ragnarokk.
Mer mjød, herre?
Og drikkehornet, -
- har du det?
Nei.
Jeg visste den grådige heksa ville ha det, så jeg kastet det i myra.
Da hun fulgte etter det, slo jeg til, med det mektige sverdet Hrunting.
Da hun var død, lette jeg etter det, men det var borte for godt.
Så finn et annet staup til vår helt, kjære.
Først må helten og jeg snakke sammen.
Beowulf.
Så du brakte tilbake Grendels hode?
Hva med hodet til moren?
Hun ligger død og kald i myra.
Er det ikke nok å ha med hodet til ett uhyre tilbake?
Drepte du henne?
Vil du høre beretningen om min kamp mot det fæle utysket?
Hun er ikke noe utyske, Beowulf. Det vet vi begge.
Men svar meg, drepte du henne?
Ville jeg ha klart å unnslippe henne hvis ikke?
Grendel er død. Det er alt som betyr noe for meg.
Han kan ikke plage meg mer.
Moren, "utysket", hun er ikke min forbannelse.
Ikke nå lenger.
Hør på meg!
Fordi den godeste Beowulf er en stor helt, -
- og fordi han drepte demonen Grendel -
- og sendte hans mor i graven...
- Skål for Beowulf! - Lenge leve Beowulf!
Siden jeg ikke har noen arving, -
- siden jeg ikke har sønner, -
- erklærer jeg at når jeg dør, -
- skal alt jeg eier, mitt kongerike, -
- min sorgens og skammens hall -
- og til og med min skjønne, unge dronning, -
- min Wealthow...
Alt, absolutt alt...
...overlater jeg til denne, vår helt.
- Men herre... - Jeg har talt!
Jeg har talt!
Når jeg er borte, -
- skal Beowulf, sønn av Ecgtheow være konge!
Beowulf!
Herre.
Alt til sin tid, Beowulf.
Hrothgar!
Han må ha falt.
La oss hylle kong Beowulf.
Kong Beowulf.
Bueskyttere.
Bueskyttere!
Dette er ikke kamp, Wiglaf.
Dette er slakt.
Friserne vil gjøre seg selv til helter, herre.
De vil skaldene skal synge om deres dåder.
- Det blir en kort sang. - Kan du klandre dem?
Din legende er kjent fra nordhavet og snøfjellene til det store øyriket.
Du er uhyredreperen.
Vi mennesker er uhyrene nå.
Heltenes tid er over, Wiglaf.
Den kristne Gud har gjort slutt på den, -
- og kun etterlatt menneskene gråtende martyrer, -
- frykt og skam.
Før meg til Beowulf. Før meg til kong Beowulf!
Kom an, friser - tal!
La ham være!
Syns dere det er morsomt å håne deres motstandere slik?
La ham få dø raskt, med æren i behold.
Feiging!
Drep meg selv!
Vås! Kongen må aldri delta i direkte kamp.
Drep inntrengeren straks! Sett hodet hans på et spyd.
Stans!
Herre, kongen må ikke delta i direkte kamp.
Slipp ham.
Vil du ha med navnet ditt i sangen om Beowulf?
Mener du den bør slutte med at jeg drepes av en ukjent friser?
Jeg er Finn av Frisia, -
- og mitt navn skal bli husket evig.
Bare hvis du dreper meg!
Ellers er du ingen ting.
Tror du du er den første som prøver å drepe meg, eller den hundrede?
Jeg skal si deg noe, friser.
Gudene vil ikke tillate at jeg dør for ditt ynkelige sverd.
Gudene vil ikke tillate at jeg faller for sverd eller tas av havet.
Gudene vil ikke la meg vandre mens jeg sover gammel manns søvn.
Plant øksen din her, Finn av Frisia. Ta livet mitt.
Kan noen gi ham et sverd, ellers vil jeg...
Hva vil du - drepe meg?
Så drep meg! Drep meg!
Vet du hvorfor du ikke kan drepe meg, min venn?
Fordi jeg døde for mange år siden, da jeg var ung.
Gi ham et gullstykke, send ham hjem. Han har en historie å fortelle.
Herre konge?
Er du såret?
Ikke en skramme.
Så vakker.
Og så ung.
Ursula, da jeg var ung, -
- trodde jeg at en konge kriget hver morgen, -
- telte gull og annet bytte om ettermiddagen -
- og hadde seg med vakre kvinner hver kveld.
Men nå... Vel, ingen ting er så bra som det skulle vært.
Ikke det å ha seg med en vakker kvinne hver natt heller?
Vel...
Noen netter, Ursula.
Kanskje i natt?
Nei, i natt kjenner jeg alderen tynge.
I morgen, etter feiringen.
Vi kan ikke glemme morgendagen, kan vi vel?
Din dag, da sangen om Beowulf synges, -
- om hvordan du fjernet mørket fra riket.
Og dagen etter feirer vi fødselen til den hellige Kristus.
Jeg ser du overlevde.
Dessverre, min dronning.
De frisiske inntrengerne er tvunget på havet.
Du er ikke enke - ennå.
For en trøst, -
- min make.
Hill Beowulf!
... trådte nær, den blodtannede morder.
Der Beowulf sto og grep ham fast.
Fingrer brast.
Den grimme ånd Grendel ville vekk derfra.
Ville flykte bort.
Begge var rasende.
Frådet av sinne.
Det ljomet i hallen.
Beowulf den bolde, -
- sønn av Ecgtheow, -
- fikk tak i hans hånd.
Begge hatet den andre i live.
Den usle Grendel fikk banesår.
På hans skulder gapte et sår.
Senene revnet og beinledd brast.
Beowulf seiret i den kampen.
Unferth.
Feirer du ikke til din konges ære i kveld?
Jeg har noe til kongen.
Hva er det?
- Jeg sa jeg har noe til kongen. - Vis meg det.
- Det vil jeg ikke. - Vis meg det først.
Wiglaf, jeg viser det først til Beowulf. Kongen må se det.
Kongen -
- må se hva da?
Mistet, og nå funnet.
En gave høvelig en konge.
Kjenner du det igjen?
- Hvor fant du dette? - På heiene.
Kain, trellen min fant det på åsen der ingen ting vokser.
Jeg prylte ham fordi han gikk på et så vanhellig sted.
Herre...
Er ikke dette...
Så, kong Beowulf, -
- du har fått det tilbake, etter så mange år.
Herre, dette er trellen som fant det.
- Ikke drep meg! - Hvor fant du denne skatten?
Jeg er lei for at jeg løp vekk, herre. Men ikke slå meg mer.
- Svar din konge! - Slutt!
Slutt.
Hvor?
Oppe på heiene.
Men jeg skulle bringe det tilbake, herre. Jeg sverger.
Er det alt?
Ingen demon? Ingen heks?
Ingen kvinne?
Hill Beowulf! Hill Beowulf!
Hill Beowulf! Hill Beowulf...!
Se på deg. Du er ingen ting.
Et tomt skall.
Kom fram!
Vis deg!
Selv med all din rikdom, -
- ditt rike, din makt, din ære -
- og dine kvinner.
Hvem syns du jeg skal drepe først:
Din vakre, lille sengehygge, -
- eller din kloke dronning?
Hva er du?
Jeg er noe du etterlot deg...
Far!
Enda en hvileløs natt?
Så så, jente.
Jeg skal ikke spise deg.
Han har mareritt.
Stadig oftere.
Han er konge, og konger har mye på samvittigheten.
Han roper navnet ditt i søvne.
Gjør han?
Jeg tror han ennå har deg kjær.
Tror du?
Jeg undres ofte...
- Hva skjedde? - Med oss?
For mange hemmeligheter.
Gud, hjelp oss.
Hva vil du meg?
Jeg har en beskjed til min far.
Fortell! Hva forårsaket dette?!
Jeg så hele landsbyen vår brenne ned. Barn skrek idet de døde!
Jeg så det, herre konge, det spydde ild og røyk!
Fordømt! Hva var det?
En drage!
- Det er Unferth, herre. - Unferth.
Så dere at en drage gjorde dette?
Du hadde en avtale.
Du skulle ikke komme til skade.
Men nå har du fått tilbake det gylne horn.
Avtalen gjelder ikke lenger.
Hvem sa det?!
"Fedrenes synder."
Det var det siste jeg hørte.
Det siste før familien min ble brent levende!
Fedrenes synder!
Fedrenes synder.
Fedrenes synder!
Gå i stilling langs nordenden av det store skaret.
Det er vårt eneste håp hvis jeg mislykkes.
Herre.
Ikke gå, jeg trygler deg!
Du er fri. Jeg frigir deg.
Finn en bra mann og fød ham barn. Men fød ham en sønn.
Jeg vil ha deg, og ingen andre.
Jeg er ikke den mannen du tror!
Du er en stor mann! Og en helt! Det vet jeg.
Da er du like dum som de andre.
Meget statelig, kjære.
Men brynjen satt bedre på deg da du var yngre.
Sikkert.
Hvorfor tar du ikke den jenta -
- og lever dine siste år i fred?
La en ung helt redde oss.
Hva?
Og la marerittet begynne på nytt?
Nei. Jeg nedbrakte denne redselsfullheten over mitt rike.
Jeg må selv gjøre det av med henne.
Henne.
Var hun så vakker, Beowulf?
En skjønnhet så kostbar?
Vakker...
Og full av fine løfter.
Jeg var svak.
Jeg er lei for det.
Så fryktelig lei for det.
Jeg har alltid elsket deg, min dronning.
Og jeg deg.
Bevar minnet om meg.
Ikke som konge eller helt, -
- men som menneske, -
- feilbarlig, med brister.
Dette er stedet.
Der du drepte Grendels mor.
Wiglaf, jeg har ingen sønner.
Hvis demonen dreper meg, har jeg sagt fra til sendebudene -
- at du skal bli konge. - Ikke snakk om slikt, herre.
Min gode venn, det er noe du bør vite.
Nei! Det er ingen ting jeg bør vite.
Du er Beowulf. Beowulf den store - helten!
Demonutrydderen!
Vi dreper den flygende djevelen mens den sover, og slipper fra det i live.
- Skal jeg bli med deg? - Nei.
Bra.
Beowulf.
Det er lenge siden sist.
Ta det fordømte hornet ditt -
- og la riket mitt være i fred.
For sent, min kjære.
Ved Odins gra baller!
Den er på vei mot Heorot!
Nå!
Hrothgar.
Kom igjen!
Jeg fordømmer deg!
Jeg skal sette øglehodet ditt på en stake!
Nei!
Herre!
Nei!
Her!
- Pass på dronningen. - Pass på dronningen!
Jeg sa vi var for gamle til å være helter.
Vi må få deg til en helbreder.
Ikke denne gangen, gamle venn.
Du er Beowulf.
En liten skramme som dette gjør det ikke av med deg.
Hører du henne?
Jeg hører ingen ting.
Grendels mor, min sønns mor, min...
- Nei, herre. - Min...
Du drepte Grendels mor da vi var unge.
De synger om det.
For sent for løgner, Wiglaf.
For sent.
Han var -
- den tapreste av oss.
Han var den ypperste -
- av alle krigere.
Navnet hans vil leve evig.
Sangen hans skal synges i evighet.